VRACIUL DIN JUNGLĂ
Adaptare divx Silviu Dima
Fundația pentru care lucrez susține un botanist numit
Robert Campbell, faimos odată. După ce s-a despărțit de soția sa
care-i era în același timp și colegă de cercetare,
el și-a retras laboratorul în junglă.
Până la mesajul trimis luna trecută, nimeni n-a auzit de el timp de 3 ani.
A cerut un asistent și un cromatograf pe bază de gaz
dar a refuzat să spună la ce-i trebuie.
Sunt surprins că au trimis o femeie. Pentru doctorul Campbell.
Să nu-I pierzi, te rog.
Stai o clipă... Nu vii cu mine ?
Mă tem că a fost foarte categoric în legătură cu asta.
Tanaki te va duce de aici încolo.
Hai, mergi !
Hai !
Cu grijă.
Am ajuns ?
Bine... gata ? Hai !
Indianule ?
Doamne...
- Cine ești ? - Cine sunt ? Cine ești tu ?
- Eu am întrebat primul. - Ești doctorul Campbell, nu ?
Știu cine sunt. Întreb cine ești tu.
- Crane. - Nu, nu. Toucan.
Nu, ăsta-i numele meu.
Toucan ? Ce straniu...
Crane. Doctorul Rae Crane.
Ar fi bine să te hotărăști.
Poate ar fi mai bine să vorbim mâine dimineață, doctore.
Asta-i din partea lui Ornega !
Ce-ai zice de un loc de dormit ?
Ornega ?
Vii din partea lui Aston ?
- El te-a trimis ? - Am zis : Trimis fata.
- Au trimis o fată ? - Da.
- Nu sunt o fată ! - Pe naiba nu ești !
- Sunt cercetătorul tău asistent ! - Pe naiba ești !
- Unde ți-e masca ? - N-am masca. Abia am ajuns.
Nimeni nu vine aici fără mască chirurgicală !
Dumnezeu știe ce microbi ai ! Jahausa, adu-i o mască !
Încetișor, că mai intimi de-atât n-o să fim, Tonto !
Nu pentru mine, obrăznicătură ! Pentru indieni !
Obrăznicătură ?
Un străin care vine aici cu o banală răceală
poate decima un trib întreg ! Cu vaccinările cum stai ?
Dar tu cum stai cu locurile de dormit, la naiba ?
De dormit ? Dormit ?
Ah, dormitul...
Vai, da desigur te rog să mă ierți.
Nu-i nevoie să pleci până mâine.
Îți sunt foarte recunoscător.
Am așteptat lucrurile astea...
Le-am pierdut în pădure, pricepi ?
Pădurea a atât de mare, iar ele sunt așa de mici...
Doctore Campbell ?
N-aveai nici un drept să despachetezi echipamentul. Unde pleci ?
- Lasă-le aici. - E în regulă, încărcăm barca.
- Fără barcă. - Palala, doar cutiile alea rămân.
Nu. Hai ! Sus ! Bagajul jos. Hai, dă-i drumul din mână.
Vrei, te rog, să-mi faci o favoare și să-i spui să-mi lase bagajul ?
Pardon, am uitat că mai nou, femeile vor să se descurce singure.
Cred c-ar trebui să mă prezint.
Ești așa-zisa cercetătoare asistentă trimisă de Aston ?
- Nu-ți mai amintești de aseară ? - Îți par senil ?
Beat.
- Sub influența alcoolului, da. - E o diferență.
Festivalul Ramurii de Piersic e o ceremonie religioasă.
Sunt grele bagajele alea ? Să-I chem înapoi pe Palala ?
Nu. Nu mă sui pe nici o barcă. Fără barcă.
E singurul mijloc de transport și evident, nu poți rămâne aici.
De ce ? Pentru că nu sunt bărbat ?
Pentru că nu ești unul dintre cei trei bărbați.
L-am cerut de doctorul Alan Sealove.
Și dacă nu era disponibil, pe doctorul Gregory Hoffman.
Am publicat mai mult decât doctorul Sealove.
Am diplome obținute la C.C.N.Y, Berkeley și Cambridge.
Am primit premiul Thurman în '82 și '86.
E singura oară când a fost acordat de două ori aceleiași persoane.
Mai e ceva ce-ai vrea să știi despre mine ?
- Ghetele au manual de folosire ? - Nu.
M-am gândit la șerpi.
Când ai făcut ultima dată cercetare de teren ? Sau prima dată ?
Am făcut o lună în Le Selva.
O lună întreagă ? Palala ? Palala...
Nu aveai nevoie de mine. Aveai nevoie de un băiat de mingi.
Palala îți va duce bagajele la barcă.
Mă trimiți înapoi din cauza sexului meu.
Se cheamă discriminare sexuală.
Îți înțeleg sentimentele. Am auzit de soția ta.
Soția mea ? Dumnezeule !
M-a părăsit. Aș vrea să-i urmezi exemplul.
Ai terminat ? Ai o barcă de prins.
Fără barcă !
- Vreau mâncare și apă de spălat ! - Ăsta nu-i hotel !
- O să plec când sunt gata. - Știu, după ce mănânci și te speli.
Nu-s o absolventă de 19 ani pregătindu-și CV-ul.
Și nu mă aștept să fiu tratată ca și cum aș fi una !
Mi-e foame, sunt obosită.
Și sunt deja de prea multă vreme îmbrăcată cu hainele astea.
Palala va avea grijă să primești micul dejun.
Am spus "și apă de spălat".
- Desfă-ți bluza ! - Pardon ?
Vrei să te speli în rezerva de apă ? Atunci îți fac examenul medical.
Așează-te. Aici.
- O să se uite ? - Nu vrei o asistentă de fată ?
- O să risc. - Eu, nu.
Respiră adânc.
Acum pricep de ce ai fost așa de secretos în legătură cu cercetările.
Ai descoperit leacul pentru mahmureală.
Privește în sus !
La stânga. La dreapta.
- Casca gură ! - Sunt perfect sănătoasă.
- Spune "a". - A...
- Să-ți văd fișa. - Ce ?
E în pașaport.
E complet inutil.
Cauza principală a morții în rândul aborigenilor sunt bolile importate.
Ce vezi ?
Credeam că am terminat cu examenul oftalmologic.
Haide, ai câștigat două premii Thurman. Dă-te mare.
Ce analizezi ?
Ai introdus o linie bazică ?
Nu.
Data viitoare s-o faci, ca să calibrezi mașina.
Există o soluție de glucoză făcută special pentru asta.
Asta-i substanța pe care o analizezi ?
Da.
- Ce e ? Un extract de plante ? - Bravo, nota 10. Continuă.
Bine.
Avem un compus 49.
Deci avem... Unde eram ? Da, un compus 49.
Nu. Aproape toate pot fi identificate.
Pe scurt, nimic nou. De asta aveai nevoie de cromatograf ?
- "Aproape toate pot fi identificate". - Da, mai puțin ăsta. Peak 37.
Pare a fi un derivat de acid. Deși acele...
Probabil că tu chiar ai crezut că ai descoperit ceva.
- Îmi pare rău. - Poate fi sintetizat ?
Asta-i bucătăria Mamei Natură. Și cu asta, basta.
De ce ? Ce crezi că ai găsit ?
Nu cred.
- Știu. - Spune-mi și mie. Care-i problema ?
Copil era, și nu-i plăcuse să împartă. O chestiune ascunsă adânc, bănuiesc.
Ce-i, un secret ? Să moară mama dacă spun.
Ai zis masă și apă de spălat ? Palala !
Te păstrezi pentru Sealove. N-are rost, nu vine.
Atunci mă voi mulțumi cu Robinson.
Ai avut noroc că am venit măcar eu cu cromatograful de anul trecut.
Renunț.
Pactul a fost baie, mic dejun și barca.
N-am venit să pactizez.
Atunci de ce-ai venit ?
- O să las cromatograful. - Te-am întrebat ceva.
Habar n-ai, nu-i așa ?
Aston vrea să-ți retragă fondurile și să te ia de aici.
Eu sunt cea care te evaluează.
- Winslow n-ar permite așa ceva. - Winslow...
Winslow a ieșit la pensie anul trecut.
Dacă n-ai fi întrerupt comunicarea, ai fi știut asta.
- Cine I-a înlocuit ? - Eu.
Nu trimiți rapoarte !
Îți muți stația unde și când ai chef !
Nu trimiți un raport al cheltuielilor !
Și nu răspunzi atunci când ți se cer informații !
Așa că, iată-mă !
Iată-mă !
Pune-ți asta. Vreau să-ți arăt ceva.
- Am văzut. - Pune-ți-o !
Te rog !
Urmează-mă !
Ea e Kalana, soția lui Jahausa, mama lui Imana.
Palpează-i gâtul.
Nu sunt medic !
Dumnezeule, trebuie să mă târguiesc pentru orice ? Fă cum îți zic.
- Simți ceva ? - Nu.
Acum șase luni a venit să mă vadă și avea umflături pe gât.
Am trimis-o cu un misionar franciscan în avalul râului
la spitalul de acolo, de unde s-a întors de una singură.
I-a luat o lună, iar nodulii erau aproape de două ori mai mari.
Două injecții din eșantionul pe care I-ai testat
și excrescențele au dispărut într-o săptămână.
Fără stimulente sau efecte secundare.
Grozav !
Ce se presupune că trebuie să raportez eu Fundației ?
Campbell mi-a arătat un pacient vindecat, care pretinde că a avut
umflături neidentificate în gât ?
- Neobosita ta... - Iată-l !
Rezultatul analizelor. L-a adus de la Manikovi.
Grozav ! O să-I iau cu mine dacă-i ceri o camionetă lui Ornega
Etapa a doua : limfom anterior și posterior.
- Uite ce spune biopsia. - La ce bun ? Ar putea fi a oricui.
Crezi că mint ?
Cred că ești un om care...
a permis problemelor personale să intervină la nivelul judecății.
Asta cred.
Stai aici !
Stai aici. Parcă aș fi câine !
500 de mii de cercetători în lume, și eu I-am nimerit pe Mengele cu codiță.
Acum ce mai e ? Dumnezeule !
Simți ?
- Ce e ? - Un nodul supraclavicular. Malign.
- De unde știi ? - Eu i I-am dat.
Țesut transplantat. L-am dat tuturor.
O să le faci biopsii la toți. Insist !
E grupul de control.
Și norocosul ăsta primește o injecție la noapte
și mâine dis-de-dimineață îl vei examina.
Hai. Doar nu te cer de nevastă.
Îți cer să efectuezi biopsii asupra unei familii de rozătoare.
Să petreci 12 ore într-un hamac extrem de somptuos.
Nu trebuie să stai pe gânduri, doar dă din cap.
Unde-i mingea ? Nu e mingea.
Poftim.
Ce era în cutie ?
Le dădeai băieților ceva din cutie.
Furnici trase în zahăr.
Vrei și tu ? Cutia e înăuntru, pe masă.
Nu, mersi. Dar tu vrei ?
- Ce e ? - Înghețată congelată artificial.
- Nu, mersi. - Hai, doar mănâncă și astronauții.
N-are gust de înghețată.
Când ai mâncat ultima dată o porție dublă ?
Cerul gurii își mai amintește.
Femeia aia, Kalana ? Te-a numit într-un fel.
- "Dapsiua". - Dapsiua... Ce înseamnă ?
"Vraciul", ăsta sunt eu.
N-au unul de-al lor ?
- Un ce ? - Un vraci.
I-am dat aspirină efervescentă unui copil pe care-I durea burta.
- Ce-ai făcut ? - Aspirină efervescentă.
L-a vindecat de la primul râgâit, dar efervescența i-a dat pe spate.
Vraciul lor a fost, pe bună dreptate, iritat. Îi luasem toiagul.
- Toiagul ? - Da, respectul de sine, poziția.
Și-a luat tălpășița.
Intențiile mele au fost bune.
Ia tu hamacul, eu voi dormi în seră.
Dacă am nevoie de ceva, te voi anunța.
Da ? Bine. Mulțumesc.
- Doctore Campbell ? - Deja ?!
Numele meu e dr. Crane. Rae Crane.
În caz că vrei să mi te adresezi direct.
Mă gândeam să-ți spun Brooklyn.
Sunt din Bronx.
Bronx. Nu e la fel de melodios, nu ?
Noapte bună !
- Ce naiba faci ? - Îmi acopăr spatele.
Nu vreau să mă acuzi că ți-am schimbat grupul de studiu.
Pricep. Festivalul Ramurii de Piersic, ziua a doua.
Nu, nici un festival. Doar o poveste de adormit copiii.
- Te holbezi la mine. - Pijamale.
N-am mai văzut pijamale de foarte multă vreme.
Aoleo !
- Ce mai e ? - Dumnezeule !
E în regulă. Ăla e Henry. Ține șobolanii la distanță.
Hai, bătrâne !
Voi dormi cu șopârle și cu porcușori de Guineea.
- Nu vreau să dorm cu așa ceva ! - Înțeleg. O fată are o limită.
Hai, bătrâne !
- Vise plăcute ! - Du-te la naiba !
Probabil.
Doamna doctor... crezi că-i o frumusețe ?
Nu. Tu ?
Frumusețe. Și deșteaptă.
- De ce crezi asta ? - Pentru că nu place la tine mult.
- Foarte amuzant. - Doctore Campbell ?
Te cheamă. Fuga !
Fuga, Campbell !
Gura, amândoi !
Campbell !
- Iisuse, Campbell ! - Știu.
Știi ? Știi !
Ai găsit leacul pentru cancer și tot ce poți spune e "știu" ?
- Ce e ? - Bromeliada. O floare.
- Unde ai găsit-o ? - Îmbracă-te.
Bine...
Am venit aici în urmă cu șase ani. De ce ? Un trib straniu, fără cancer.
Dar femeia pe care mi-ai arătat-o ?
Jahausa s-a căsătorit în afara tribului. Kalana e Exoti.
- Atunci, e chestie genetică. - Nu, e chestie de mediu.
Triburile s-au căsătorit mereu între ele. Dar, după câte știu eu,
bromeliada crește numai aici, așa că tribul Exoti n-o folosește.
Kalana tot n-o pune în mâncare. Zice că are gust rău.
Deci mănâncă floarea asta ?
O ingerează !
O prizează sau o mestecă. Și e în mai toată mâncarea.
Crește în sălbăticie, la 30 de metri înălțime.
- Zece etaje deasupra noastră ? - Da.
Pe raftul de sus al magazinului farmaceutic.
Trăiește pe un copac.
L-am văzut pe bătrânul vraci culegându-o pentru trusa de leacuri.
Acolo era.
Există o singură problemă cu serul.
Nu-I pot reproduce.
- Cum adică ? - Nici o mostră nouă nu funcționează.
Și mai am foarte puțin din serul original.
Asta voiam să spun când am zis că nu-I pot reproduce.
- Stai așa. Nu pricep. - Ce nu pricepi ?
Am găsit leacul pentru plaga secolului 20 și I-am pierdut.
N-ai pierdut niciodată nimic ? Poșeta, cheile de la mașină ?
Cam așa stă treaba. Acum îl ai, acum nu.
Nu mai ai notițele ?
Am notițele ! După ele m-am ghidat !
- Probabil sunt greșite ! - Nu sunt !
Atunci, explică.
Nu pot.
Primul lucru când ajung în L.A. e să-I iau pe doctorul Crouse
și pe oamenii lui și să montăm un laborator adevărat aici.
Laboratorul e în ordine ! Avem tot ce ne trebuie !
Ascultă, treaba e serioasă.
Avem nevoie de ajutor. Îți promit că ți se va recunoaște meritul.
Crezi că-mi pasă de nemurirea asigurată de un manual ?
Să te insult cu o lecție de istorie ?
Sau și mai bine ce zici de puțină scădere ?
9 milioane de indieni în Amazon.
Albii aduc pojar, gripă, poliomielită și vărsat de vânt.
Acum mai sunt 200 de mii de indieni.
Fără a te folosi de degete, câtora dintre ei le-am făcut felul ?
Nu-i ca și cum vor fi nevaccinați !
Oamenii ăștia ar lucra pentru Aston, s-ar lua precauții.
Nu-ți amintești de Mocara, nu ? Ești prea tânără.
Un ticălos plin de zel a găsit în junglă un analgezic minunat.
15 cenți pentru o cutie de 5 dolari !
Aston a fost atras de descoperire precum musca de rahat.
Totul foarte științific, toate precauțiile luate.
Gripa porcină a ucis tot satul.
Multe regrete, multe păreri de rău, dar ticălosul tot și-a primit
cei zece cenți per sticlă, nu ?
Ăsta nu-i un analgezic. E leacul pentru cancer.
Oamenii ăștia n-au nevoie de un leac pentru cancer, întreabă-i !
Pe aici va trece o șosea. Ești terminat. Aston o poate opri !
Aston va avea nevoie de șosea !
Se va asigura că va ajunge exact la cortul meu.
- Cum pot eu pleca... - Cum poți pleca ? Am nevoie de tine !
Poftim ? Nu ! Sunt un biochimist al naibii de bun !
Nu-s cercetător de teren !
N-am mai făcut asta de ani de zile. Nu-s calificată.
Știu. Prea multe gale de strângeri de fonduri. Prea multe subcomitete.
Ia doi purceluși de Guineea și cheamă-mă de dimineață.
Când vei fi bătrână și căruntă o să-mi pui crini pe mormânt
și-ți vei dori să-mi poți mulțumi.
Păi, îți mulțumesc acum, dar tot plec.
Cum ?
- Campbell ? Nu sunt prizoniera ta. - Nu, ești asistenta mea.
Nu ți-e frică de înălțimi, nu-i așa, Bronx ?
Piciorul drept sus !
Hai !
Trage puternic de contragreutate și vei urca.
Hai odată !
Vreau să vezi.
Hai !
Bine.
Doctore Bronx ?
Mai întâi piciorul stâng.
Acum, dreptul.
Gata.
Bine ?
- Hai ! - Dumnezeule !
Gândește-te la Neil Armstrong.
M-ai auzit ?
Nu sunt foarte multe.
Ai de gând să-mi spui cum arată ?
Da, așa.
Floarea asta găsește aici tot ce-i trebuie ca să fertilizeze.
Fie că e o enzimă transportată de insecte venite după polen...
Sau cine știe ce venind de la vreun copac
Ar putea fi orice. Ar putea fi toate.
Asta-i frumusețea ecosistemului. Nu-I poți învinge.
Îl poți doar extermina.
Aia-i șoseaua ?
Vezi râul ?
Nimeni nu-și amintește să fi fost vreodată așa de scăzut.
- Și cum rămâne cu ploaia ? - În fiecare an plouă mai puțin.
Mai puțină pădure tropicală înseamnă
mai puțină ploaie. Indienii mi-au cerut să mă rog pentru un potop.
Tu te rogi, Bronx ?
E atât de mult fum. Nu știam că șoseaua e așa de aproape.
Moartea e inevitabilă, doctore Bronx.
Dar e lipsă de respect să discuți asta la patul unui muribund. Nu ?
Dar nici dacă închizi ochii, nu va dispărea.
Dar nici dacă discuți. Hai să mergem !
- Ești nebun. - E o scurtătură.
- Când a fost făcută ? - Ce ?
A opta mostră, când a fost făcută ?
Fișele cu însemnări, caietul verde sus la stânga.
- Nu fumezi, nu-i așa ? - Nu. M-am lăsat.
Dumnezeule, de ce ? Nu mi-au mai venit de trei transporturi încoace.
Cred că Jahausa nu e complet străin de asta.
Cealaltă stânga.
Ultima.
Bine, privește.
Uite extractul original. Cel care funcționează.
Astea-s următoarele 8... care nu funcționează.
Observi ceva ? Îți dau o sugestie.
Lipsește din toate mostrele ratate.
- Peak 37. - Ai variat cumva soluția ?
Crezi că bromeliada își schimbă structura chimică de-a lungul vieții ?
Nu e imposibil.
Dar mostrele provin de la mai puțin de 2 săptămâni distanță una de alta.
Poate că primul lot a fost contaminat. Poate...
Peak 37 e o ciupercă.
Am analizat fiecare mostră, inclusiv pe prima.
Poate că ai folosit eprubete murdare. Cine știe ?
Probabil că există vreo mie de variații ale acestui extract.
Și noi va trebui să le testăm pe fiecare în parte.
Dacă-ți zic... Avem nevoie de ajutor.
Avem prea multe posibilități.
Nu asta înseamnă știința ? A elimina posibilități ?
Ei bine,
ai zis că ai nevoie de ajutor.
Jahausa, le poți spune să le rupă de la rădăcină ?
Spune-i că e mai simplu dacă rupe frunzele.
- Imana, ce faci ? - Îmi stai în cale.
Le rupi de la rădăcină ? Trebuie să le rupi de la rădăcină.
Bravo, Kalana ! Bine.
Nu pricep. Îmi pare rău.
Voia să știe dacă ai un partener pentru balul de absolvire.
Eufemistic, vorbind.
De ce se holbează la mine ?
N-au mai văzut o virgină așa de în vârstă.
- Poftim ? - Trebuia să le ofer o scuză.
Trebuia să spui că sunt logodită, și pe cale să mă mărit.
Zău ? Vei fi doamna Bronx ?
- Voi fi, iarna următoare. - Nu sunt de acord cu logodnele lungi.
Ne-ar fi plăcut s-o facem mai devreme, dar n-a fost convenabil.
Aha, o căsătorie de conveniență.
Probabil că-I cunoști sau măcar îi știi familia... Tom Fallon ?
Tommy Fallon ? Dumnezeule, are vreo 95 de ani !
Vei moșteni averea înainte să se termine luna de miere !
Toată stima, fetițo !
- Cu fiul lui ! - Fiul lui...
Nu-I cunosc pe fiul lui, dar îmi pot imagina.
Bună plămadă. Un bun contribuitor.
- Un strângător de fonduri, nu ? - Ce contează unde ne-am cunoscut ?
Nu te ambala așa, doamna Bronx. Ține minte...
Neamul bun nu ține loc de inteligență.
Adesea duce la dispariția ei.
Ai o rezervă nelimitată de chestie din aia ?
Saliva grăbește procesul de fermentație.
Nu, mersi.
Ba mai bine, ia. Vom putea testa seria de-abia peste 72 de ore.
Timpul va trece la fel de repede ca și cum am testa ciupercile locale.
Ți-am zis ! Am verificat fiecare mostră.
- Mai există o posibilitate. - Și anume...
Un bax de Pernod, și erai criță atunci când ai făcut testul.
Pernod. "D"- ul nu se aude. Dacă tot te aliezi cu cei
din familia Fallon, ar fi bine să înveți pronunția corectă.
- Pernod. Mulțumesc, doctore. - Să-ți scriu ?
Și dacă veriga lipsă nu e în laborator ?
Vraciul tău, prima dată când I-ai văzut adunând bromeliadele...
Dacă a făcut ceva...
Ceva ce ai copiat instinctiv, prima dată și n-ai mai făcut-o de atunci ?
Dacă secretul e în culegere ?
Am numărat cel puțin trei "dacă".
Păi, o investigație nu începe cu "a fost odată", nu ?
- Ce vei investiga ? - Nu ce ! Pe cine !
Tovarășii tăi trebuie să știe unde e vraciul.
Ar trebui să mergem să-I întrebăm.
După cum chiar tu ai spus, nu ești un cercetător de teren calificat.
Și după cum ai spus tu, cercetarea e un proces al eliminării !
Să nu îndrăznești să-mi spui tu mie ce să fac mai departe !
Să-I întrebăm pe vraci ! Crezi că n-am făcut-o deja ?
Ocupat ! Ocupat !
Mergeți cu Dumnezeu. Jucați-vă în altă parte.
Relaxează-te ! Știu că n-au voie să facă pipi în apă.
- Nu asta mă preocupă. - Păi, ar trebui.
Urina îl atrage pe canderoo-ul țepos.
E un peștișor minuscul, care pătrunde în orice orificiu.
Nu-i poți chema ? Poate că le-ar plăcea să adune niște mingi de golf.
Țepii sunt poziționați invers și sunt scoși pe cale chirurgicală.
E o intervenție destul de complicată.
- Am venit să-mi cer scuze. - Vorbești serios ?
- Mi-am pierdut cumpătul. - În legătură cu țepii ?
- Nu, în legătură cu vraciul. - La naiba ! Canderoo-ul țepos !
Dumnezeule, unde e ?
Recunosc, n-am văzut niciodată unul atât de sus pe rău, dar n-ar fi
o idee rea să-ți pui chiloții pe tine.
Gata, au plecat. Mulțumită ?
N-am vrut să sar așa la tine în după amiaza asta.
Atunci, îți accept scuzele. E de domeniul trecutului.
Vraciul n-a vrut să-mi răspundă.
Până ce m-am ridicat și m-am pregătit să plec și atunci a zis un cuvânt.
- Mocara. - Epidemia ? Mi-ai zis.
Îi era teamă, pentru că în Mocara, vraciul de acolo îi împărtășise
zelosului, din secretele trusei magice.
Iar gripa porcină fusese pedeapsa Domnului pentru acea indiscreție.
Îmi pare rău. N-a vrut să vorbească. Poate că va vorbi cu mine.
- O femeie ? - Păi, și ce vrei să faci ?
Să stai în mâini vreo trei zile și să te rogi pentru Peak 37 ?
L-am putea lua pe Jahausa cu noi ca să ne susțină cauza.
- Ai putea să-i spui că-ți pare rău. - Nu cred să știe că eu am fost.
Mă refeream la aspirină.
Credeam că te referi la Mocara.
La fel ca Imana.
Nodul supraclavicular tare. Aderent la țesuturile din jur.
- Cât de mare ai zice că e ? - Un centimetru.
O să-i dau două.
Nu poți, și știi asta.
E aproape de trahee, se va sufoca înainte să-I omoare cancerul.
Nu e o buruiană, e o tumoare. Poate aștepta.
- Nu e o tumoare, e un copil. - Și copilul poate aștepta.
Folosești ultima parte din serul cel bun și rămânem fără nimic.
- Nu poți folosi ultima parte. - Știm molecula.
O imagine ! O fantomă într-o mașină ! Pentru Dumnezeu, folosește-ți mintea.
Băiatul nu va muri în următoarele 48 de ore !
Uite, dacă într-una din eprubetele astea apare Peak 37,
poți da mostre gratuite de Crăciun ! O să te ajut eu să le împachetezi !
Și dacă noile seruri nu sunt bune ?
Chiar tu ai spus că ai găsit leacul pentru plaga secolului.
Aparține umanității, nu unui singur copil bolnav.
Hai, dă-mi seringa ! O să stau eu de veghe.
Jahausa și-a dus fiul la vraci.
Când s-a trezit azi-dimineață, amândoi dispăruseră.
- Vreau să-i aduc înapoi. - Vraciul. Kalana, unde e ?
- Ce spune ? - Jahausa e nebun.
Cine ne poate arăta unde stă vraciul ?
- Palala. - Palala ne poate arăta.
- Nu te aud ! - Păi, ieși de acolo !
Dacă plecăm acum, îl prindem din urmă pe Jahausa.
Nu te aud !
Ai un trecut... bine. E trecut. Ce mai poți face ?
Să-I târăști după tine pentru tot restul vieții ?
Dacă omul ăla are niște răspunsuri, atunci avem nevoie de ele.
- Nu te aud ! - Dar acum mă auzi ?
- Ce e ? - Migrenă.
Ține-ți ochii în pământ !
Dacă nu schimbi direcția în care privești, n-o să ai migrene.
- Puteai să spui asta mai devreme. - N-am spus ? Îmi pare rău.
Palala...
- Nu, am ceva mai bun. - Nu, dă-mi.
Nu, nu.
- Ce e ? - Copacul Yoco.
Scoarța conține 3% cofeină pură.
Vindecă migrenele, oboseala, durerile, nevritele, nevralgia. Bea !
O să te țină pe picioare până la masă.
- Nu, mersi. - Bea !
- Nu, mersi ! - Bea !
Palala o să te pună cu spatele la pământ și-o să te țină de nas,
iar eu o să ți-o torn pe gâtlej.
- Nu-i așa, Palala ? - Gâtlej.
Hai !
- Cum se cheamă scoarța asta ? - Yoko.
Yo-ko. Știi, chestia asta ar duce la falimentul cafelelor obișnuite.
Asta, numai dacă nu mă opresc la graniță cei de la Antidrog.
Nu-i un halucinogen, nu ?
- Care-i vârful lui ? - Nici unul.
Bătrânul locuiește la baza strâmtorii.
Aha, în pantă ! Bun !
Trebuie să discutăm despre cum vom vinde chestia asta.
Oricum, desigur ar trebui să-i adaugi zahăr.
Versiunea ta are un gust de rahat.
Doamne, sper că nu scuipă și în asta, nu ?
Scuipat nu, dar...
Nu-mi spune. Zău, nu-mi spune.
Yo-cafe ! Yo-espresso !
Ai aflat unde stă ?
Ia uite !
Dacă eram eu vraciul, aș fi luat apartamentul ăla de lux.
De ce locuiește așa izolat ?
Probabil ca să scape de pălăvrăgeala asta continuă.
Îmi pare rău că te-am deranjat.
- Ești bine ? - Da.
Hai, du-te, te ajung eu din urmă.
Yo-cola aia. Sună prea tare ca băutură pentru copii.
Sunt mai interesată în a o vinde pe scară largă... Bine.
Sunt mai interesată în a o vinde pe scară largă pentru adulți.
Ca un amestec continental... ceva.
E greu de procesat scoarța aia de Yoco ?
Bronx ?
Unde ești ?
Nu e timp de-a v-ați ascunselea. Unde ești ?
Sunt în regulă.
- În regulă. Sunt bine. - Rămâi unde ești.
O să cobor un ham. Palala...
Ai fost la circ ? Asta-i floare la ureche în comparație cu acrobații.
Le poți spune copiilor tăi că ai lucrat fără plasă.
Doar că nu te vor crede. Bine, pornim.
Folosește-ți mâna stângă. Poți apuca hamul.
Hai, apucă hamul !
E în regulă. Nu plânge.
Îți promit că, atunci când se termină totul, vei putea plânge cât vrei
și nu voi spune nimic.
- Hai ! Apucă hamul ! - Nu, nu pot.
Schimbare de plan. Merge Mahomed la munte.
Acrobațiile sunt floare la ureche. Bine, sosesc.
- Bine ? Da ? - Nu !
E în regulă. Dă-i drumul.
- Nu pot, Campbell. - Nici nu trebuie.
Vom coborî împreună. E o scurtătură pe cinste.
Dacă voiam să ne omorâm, puteam găsi o cale mai simplă, nu crezi ?
Hai, Bronx, dă-i drumul ! Hai ! Rae, dă-i drumul !
- Nu pot ! - Hai ! Acum !
Ești bine. Dă-i drumul ! Hai !
Hai ! Uite așa !
- Hai ! - Cred că te urăsc.
Mai repede. Dă-o drumul. Hai !
- Nu mă pot uita. - Hai !
- Nu mă pot uita. - Nu te uita.
Mișcă-ți mâinile. Folosește-ți mâinile.
- Ce s-a întâmplat ? - Nimic.
- Ce s-a întâmplat ? - Calmează-te.
- Nu te grăbi. Calmează-te. - Ce faci ?
- Sus ! - Asta-i operațiune de salvare ?
Ce-i cu tine ? Ce să fac ? Să sun la 911 ?
- Idiotule ! Ieși ! - Calmează-te.
Dă-mi mâna.
Asta nu-i o operațiune de salvare, e un pact sinucigaș. Idiotule !
Calmează-te ! Dă-mi mâna.
- Doar dă-mi mâna. - Pentru ce ? Ești nebun ?
Bravo !
Nu plânge. Ai fost minunată. Cea mai bună pe care am văzut-o.
Și eu am fost la circ de foarte multe ori.
Ai fost fantastică. Zău.
Nu plânge.
- Mi-ai promis că pot plânge. - Da, așa e.
Bine. Fă cum vrei.
Din fericire, Palala ți-a salvat ranița.
Cu grijă. E Pernod de piersici.
- Mi-am pierdut capul. Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
Încerc să-ți mulțumesc.
A fost o treabă bună. E suficient.
- Mai ușor, da ? - De ce ? Doar nu conduc !
Și nici nu merg, se pare.
- Acum știu de ce-ți place asta. - Ce ?
Nu mă face să râd.
Doare.
Oprește-te.
- Arde. - Știu.
- Ce e ? Arde ! - E magic.
Magic, da. Vechea magie neagră m-a prins în...
Vechea magie neagră pe care-o faci așa de bine.
Știu. Înfricoșător, nu ?
Acele degete de gheață plimbate pe șira spinării tale...
Pe șira mea ? Nu...
Mă rotesc.
- Gata, ajunge ! - Cântă, Campbell !
Un final ca la carte. Hai, cântă-ne o măsură. Hai !
Ar trebui să rămân.
Dar ce să fac... Îți aud numele...
- Hai, cântă ! - Dormi, Rae.
- Nu ! - Ce ?
- Nu-mi spune pe nume. - Nu-ți place ?
Ba da. Îmi place.
- Campbell ? - Ești gata să primești vizite ?
- Vraciul ? - E în apropiere.
- De unde știi ? - Am o bănuială.
- Putem fi în trecătoarea greșită. - Mă cam îndoiesc.
Adică ești sigur că Palala știe unde locuiește ?
Da.
Și dacă nu știe ? Ce ne facem ?
Credeam că visez.
Campbell, credeam...
- Ce se întâmplă ? - Se pare că va fi o luptă.
- Între tine și el ? - Da.
Pentru Dumnezeu, are doar un metru !
- Tu voiai să-i analizezi creierul. - Da, dar nu pe caldarâm.
L-ai bârfit vreodată pe decan și-ai avut apoi nevoie de o bursă ?
E o întrecere de-a umilința ?
Exact. Îți amintești când ți-am spus că i-am luat toiagul ?
- Cred că e timpul să i-I dau înapoi. - Deci trebuie să învingă ?
Apleacă-te, acceptă vreo trei nuiele la fund și să trecem la discuții.
Nu merge chiar așa.
- Partea complicată e... - Care ?
Să nu-mi facă țeasta fărâmițe în tot acest timp.
Spune "El născut din maimuță".
Spune "El mare înțelepciune".
Spune "Mizerie de papagal".
Spune-i că mama lui mănâncă bocanci.
Spune "El fără tată".
- Așa e când se căsătoresc verii ! - La naiba !
- Te ajutăm. - Mai bine, nu !
Spune "Nu mai poate".
- N-am nevoie de interpret ! - Dar eu am.
- Nu întinde coarda, pipernicitule ! - Campbell !
"Tată, vorbești cu zeii și știi totul".
Da ! Frumoasă lingușire...
"Tată, ajutor pentru băiețel bolnav".
"Lumea are mulți băieței bolnavi".
Spune "Adu aici".
"E prea departe. Adu magia ta băiețelului bolnav. Magia din floare."
Ce e ? Ce-a spus ? Ce-a spus ?
Ce-a spus ? Ce-a spus ?
"Nici o magie în floare. Doar locuință pentru gândaci."
"Campbell e prost."
Înapoi de unde am plecat. Unde am greșit ?
Nu m-am umilit sau nu I-am lingușit cum trebuie ?
N-a fost chiar o pierdere totală.
- Ce frumos și strălucitor e totul ! - Am făcut doar puțină curățenie.
Primele patru extracte vor fi gata de testat la șapte.
O să-mi potrivesc alarma pentru șase și jumătate.
Apropo, albastrul nu iese.
Îmbată-te în altă parte.
Aici locuiesc ! Fă pe sfânta în altă parte.
Dacă vrei să știi, am încercat să mă îmbăt la Jahausa.
Dar am obosit să-i tot aud cum se roagă pentru fiu și mi-am zis
"Ce-ar fi s-o vizitez pe Bronx în templul ei de dovezi empirice ?"
- Nu sunt un monstru, Campbell. - Nu, nu ești.
Și dacă te-am etichetat cumva "monstruoasă" după gesturi sau purtare,
îmi cer sincer scuze.
Aș vrea să mă culc acum. Mă trezesc devreme.
Eu nu mi-aș mai bate capul cu alarma, Monstrule Bronx.
Copilul nu va trece de noaptea asta.
N-ai de unde să știi.
Te vizualizez la vârsta Imanei...
Stând trează în pat cu brațele încrucișate și șoptind
"Nu cred în fantome. Nu cred în fantome."
Unde eram când aveai șase ani și nu te temeai de întuneric ?
Probabil că te ascundeai, ca acum.
În junglă sau în sticlă ? La care ascunzătoare te referi ?
Contează ?
Nu-i așa de dificil precum crezi să vezi pe cineva murind.
După 70-80 de bărbați, femei, copii, începi să te simți amorțit.
Când am părăsit coliba lui Jahausa, voiam să iau serul magic.
Să mă salvez pe mine, nu pe băiat.
Ceea ce face ca eu să fiu monstrul. Tu măcar ai salva lumea.
Lumea nu e un băiat care se sufocă într-o pădure pe cale de dispariție.
Deși poate părea așa aici în întuneric, față de care
tu ești așa de bine protejată.
Ajunge ! Dă-mi sticla !
Nu ești un criminal ! Nu de asta te-a părăsit.
Ce naiba știi tu de asta ?
M-a părăsit...
Pentru că nu i-am permis să mă ierte.
Vezi tu, ea ar fi vrut. Dar eu nu mă puteam ierta.
Până nu mă iert eu, nimeni n-o va putea face.
Am fost invitați la o sesiune de rugăciuni.
O să te scuz eu.
Da, e bine. E bine. Va fi bine.
Ce se întâmplă ? De ce fuge toată lumea ?
Fum !
S-a scurs timpul.
Un miracol fără dovezi e doar un miracol.
Nu va opri buldozerele.
- Ornega ! Eu i-am făcut injecția. - Sunt convins.
Bromeliada asta, n-am văzut să crească nicăieri altundeva.
Nu o putem muta în laborator.
N-am putut s-o cobor nici măcar 30 de metri față de unde crește.
Îți muți drumurile pe aici și noi o vom pierde.
Hai, Roberto ! Nu-i drumul meu.
Avem nevoie de timp. Testăm noi mostre.
Domnul Reyes a primit deja instrucțiuni să-i mute pe săteni.
Dacă un test ar avea succes în următoarele 24 de ore, să zicem...
24 de ore ?
Buldozerele vin zi și noapte de-acum.
O să refac testul.
N-a funcționat, Rae. Nu-i aici.
Mi-ai promis o săptămână, mi-ai dat-o.
Fă-ți bagajele, Rae, înainte ca drumul să ajungă aici.
- Mereu mă alungi. - E pentru binele tău.
- Ce știi tu ? - Destule.
Nu fumezi, nu ?
Trebuie să fie vreo țigară pe-aici pe undeva.
- Se presupune că eu sunt asta ? - Se presupune ?
Cred că seamănă binișor. Ia-I, dacă vrei.
Nu, aș prefera să-I păstrezi tu.
Te-am cam flatat pentru că ți-am desenat o frunte perfectă.
Dar un bărbat îndrăgostit nu va observa diferența.
- Un bărbat îndrăgostit ? - Da, Tommy Fallon cel tânăr.
Dă-i-I lui.
Sunt sigur că el ți-a văzut fruntea așa cum ți-am desenat-o eu și probabil
n-a observat că urechea stângă e mai joasă decât cea dreaptă.
Și când un om e fermecat, alea sunt detalii care...
- Ce ai introdus la analiză ? - O linie bazică.
- Ce folosești ? - Soluție de zahăr.
Aceeași pe care ai folosit-o de fiecare dată ?
Nu, aia s-a terminat. De ce ?
De unde ai luat zahărul ?
Campbell ?
Campbell ?! Campbell ?!
Nu-i vremea să te iei la trântă.
Ai pierdut vreodată ceva, Ornega ?
Cheile de la mașină, portofelul ?
Nu bromeliadele erau, ci furnicile.
Ești sigură ?
Se pare că mi-am uitat dovada în celălalt costum.
Campbell ?
Roberto ?
- Eu sunt, Miguel. - Ah... Miguel.
Putem pleca, când ești gata.
Nu ! Acum știu ce caut.
Dacă ticăloșii ăia portocalii sunt pe undeva, îi voi găsi.
Uită-te la tine. E vremea să renunți, prietene.
Șase ani și tot echipamentul. Aston nu va...
Aston va înlocui totul
și îi va obține cercetătorul asistent pe care și-I dorește.
Dr. Sealove, dacă-mi amintesc bine, era prima ta alegere.
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Dacă ești gata, hai să plecăm.
- Noroc ! - Noroc și ție !
Vei păstra legătura ?
Nu se vor muta acolo unde le-a spus oficialul.
Mai devreme sau mai târziu, nu vor mai avea unde să plece
și se vor duce unde li s-a spus.
Spune că vraciul a găsit în loc în amonte.
- Vraciul ? Adică Campbell ? - Nu, cel mic de lângă copaci.
Așteaptă-mă un minut.
Bine. Îi voi spune.
A spus că e toiagul tău.
A spus că totul e în regulă, că a găsit un loc bun
și că, dacă te porți frumos te poți duce cu ei.
A spus că te va învăța magie.
A spus că n-a mai întâlnit un om ca tine până acum și că
probabil, nici nu va mai întâlni.
O să am nevoie de un nou cromatograf,
de alte microscoape, truse...
O să am grijă să primești tot ce ai nevoie.
Când voi ajunge în oraș, îl voi contacta pe dr. Sealove.
Dar m-am răzgândit, Sealove e acum a doua alegere.
Hai, Bronx !
Crezi că Fallon se va însura cu o femeie al cărei
"ceva albastru" e un tatuaj pe frunte ?
- Vreau să avem drepturi egale. - Poți avea tot ce vrei.
Tu ce vrei ?
O masă și apă de spălat.
Desfă-te la cămașă.
Draga Tom... Urcăm în amonte în căutarea furnicilor ălora.
Cu puțin noroc, o să le găsim înainte companiilor de cherestea.
Cât despre nunta noastră, ei bine...
Nu sunt sigură că sunt pregătită încă.
Bine...
Viața e ciudată... Dar aici...
Bronx ?
Pare foarte prețioasă.
Sosesc !
resincronizare CODYBOSS1969